KRAGEHOLMS SLOTT
Goddag, fru Sejersen. - Goddag.
Dagens post. Ska jag ta med nåt? - Ja tack. De ska rekommenderas.
Jaså, de ska över till Djävulsön?
Ja.
Är det vad jag tror att det är?
Kom nu, allt ska ut i bilen. - Lugn, far. Det är sommarlov.
Jag och Bodil kommer med allt nu, far.
Då ärjag klar. - Per! Släpp ut luften ur badringen.
Får man inte ta med sig luft?
Den fyller hela bagaget. - Jag har precis blåst upp den.
All min luft är i den.
Okej, behåll luften i badringen då. Vi hinner aldrig med färjan.
Godmorgon. - Nu kommer onkel Anders.
Godmorgon, allihop! - Godmorgon, onkel Anders.
Hej, onkel, ditt gamla rövhål. - Rövhål? Jaså, det är den stora dan?
Vi ska bara över till Bornholm.
Vart ska du på din semester? - Onkel Anders ska ju passa vårt hus.
Inga fester när vi är borta. - Där sa du nåt. Bra idé.
Bal och skoj...
Hej, Peter. - Hej.
Ta nu väl hand om Søs. - Ja, ja. Är hon där inne?
Ja. - Ska inte Søs med till Bornholm?
Peter och hon ska tågluffa i Europa.
Vad tänker du på? Skickar du ut Søs i världen med den slyngeln?
Det ärju Peter. Honom kan man lita på.
Är Søs här? - Hej. Är du klar att åka?
Hon ser så fram emot det.
Søs? Peter är här!
Hej, sötis. Le.
Hej.
Jag har nåt till dig. Varsågod. - Till mig?
Tack.
Åh, vad fint det är.
Var är din ryggsäck?
Jag kan inte åka.
Jag har fått ett fotojobb som jag inte kan tacka nej till.
Hej, brevbärarn. Jag ska på sommarsemester.
Vilken tur du har. - Har du nåt till oss?
Nej, tyvärr. - Men onkel Anders, jag har ett brev till dig.
Och dessutom rekommenderat, så kvittera mottagandet.
Det må jag säga. Spännande.
Ja. - Ja, utmärkt.
Tack för det, postis. - Ja, ciao, ciao.
Åh...
Vad står det i brevet, onkel Anders?
Jag har ärvt ett slott på Fyn. - Det är bra. Här ska du se...
Nycklarna till huset och numret till stugan. - Hämtar ni det sista?
Hör du inte på vad jag säger? Det står att jag har ärvt ett slott-
som heter Krageholm. Se själv!
"Överta slottet snarast möjligt." Man kan väl inte bara ärva ett slott.
Ställer du in vår semester för ett fotojobb?
Jobbet betyder mycket för mig. - Så är det alltid, Peter.
Onkel Anders har fått ett slott med posten.
Det heter Krageholm. - Kan ni gå?
Ja, ja. - Vad sur hon är.
Jag tycker att du ska gå, Peter. - Vi åker efteråt.
Jag lovar. - Gå!
Gå.
Ska du inte åka ändå? - Nej, tydligen inte.
Vi har bara planerat i flera månader. Och det var hans idé.
Var inte ledsen. Följ med oss. Det blir säkert kul.
Ska vårt hus vara ensamt hemma? - Ja, det ska det.
Vi måste hjälpa onkel Anders först. - Tänk att jag ärvt ett slott på Fyn.
Ärvt? Vad är det? - När nån dör så får man deras saker.
Ett riktigt slott. Det låter häftigt.
Stugan på Bornholm då? Var inte den svindyr?
Jo.
Du har rätt, Mie. Det här är löjligt. Nu åker vi till Bornholm.
Men det står ju att jag måste komma till Fyn och ta över slottet genast.
Ja, vi vill till slottet. - Du sa att vi skulle hjälpa onkel.
Har jag sagt det? - Ja.
Ja, ja. Okej då.
Far, ärligt talat, alltså.
Det tog tid att komma på. - Nu pratar vi inte mer om det.
Ja! Det var bra.
Kära dagbok. I stället för Bornholm ska vi till Fyn
FÖRLÅT
Ja, men... - Jisses kors!
Det var nära ögat. Tack, ödet.
Se på alla trädgårdstomtarna. - Ja, det var inga småsaker.
Det luktar. Vem har pruttat?
Det kommer utifrån. - Så luktar det på landet.
Hissa upp fönstret. Här stinker. - Det luktar riktigt illa.
Är du säker på att det är här? - Det står i brevet.
Det är det minsta slott jag sett. - Det är inget slott, bara ett hus.
Jag hade väntat mig nåt större. - Det måste vara fel.
Jag sa ju att man inte bara ärver ett slott.
Är du helt säker på att det är här?
Ja, vad kan jag hjälpa till med? - Är det du som går och pruttar?
Per! - Ursäkta, är det här Slotsvej 29?
Ja. Vad gäller det? - Det gäller mig.
Det är jag som är arvingen. - Arvingen till Krageholms Slott?
Hur kan du ärva tantens saker när hon inte är död?
Per! - Allt står här i brevet.
Vi kom så fort vi kunde. - Ja.
Jag heter fru Sejersen. Jag förvaltar slottet.
Hur många rum finns det på ett sånt slott, om man får fråga?
Det finns 47 rum och tre salar. - Olagligheter!
Det kan inte stämma. - Sa ni "olagligheter"?
Ja, det kan ni ge er på.
Inte för att vara oartig, men det kan inte finnas 47 rum här.
Va?
Nej... Det är bäst ni följer med.
Jag trampade i en komocka!
Se dig för, Ole. Du är ute i naturen.
Nej!
Nej, vad äckligt. - Och du som har gått på dans.
Helt otroligt.
Det här är Krageholms Slott. - Det ser ut som nåt ur en saga.
Man kan både spela tennis och rida. - Det måste vara värt många miljoner.
Häftigt! Kolla, en riktig tjur. - Harjag verkligen ärvt allt det här?
Det går nästan inte att fatta. - Du har bara ärvt ett slott.
Vem kommer först till slottet? - Per?
Per, du måste följa med oss andra. - Varför det?
Oj, vad det är stort.
Fru Sejersen, hur gammalt är slottet?
Det uppfördes 1560 av greve Anders den förste.
Honom har jag aldrig hört talas om. Men han låter ganska trevlig.
Varsågod och stig på.
Oj, vad det är högt i tak.
Nån säger samma sak som jag. - Det är ekot, Per.
Vem är Ekot?
Kolla vilken häftig rustning. - Den var Frederik den andres.
Det är fint, kungligt arvegods. - Det är precis som på ett museum.
Det här är tio gånger roligare. Kolla järnarmen.
Akta, du förstör den. Den är väldigt gammal och dyrbar.
Nej!
Fårjag bo med dig här på slottet, onkel Anders?
Klart du får, lille Per.
Det är ett utomordentligt härligt ställe. Nåt för barn, inte sant?
Jo, här ärjättespännande. Titta.
Korridoren till västra flygeln. - Finns det trådlöst internet?
Nej, absolut inte. - Finns här elektricitet?
Ja. Det drogs in 1930. - Och det fungerar utmärkt.
Se er för! - Ursäkta.
Vem är alla på tavlorna? - De släkter som har ägt slottet.
Det är som om tavlorna tittar på oss.
Det här är tesalongen.
Och det här är Greve Anders-salen.
Nej, jag har väl aldrig...
En balsal. Det är ingen ände på det.
Jag älskar det här slottet.
Var är Per? - Per?
Per?
Kom in här.
Vad var det? - Det kanske är spöket.
Finns här spöken? - Det sägs att greve Anders går igen.
Men jag har inte sett honom.
Bu!
Jag ser er och ni kan inte hitta mig.
Kom ut. Där inne får man inte vara.
Han är i tavlan. - Här finns många hemliga rum.
Kom ut ur tavlan, Per. Du ska gå med oss andra.
Här ser ni greve Anders den förste.
Bredvid hänger grevinnan Signe Esmaralda.
Jag tycker att jag har sett honom förut.
Han liknarju dig, onkel Anders.
Milde himmel, det gör han ju! - Han är på pricken lik dig.
Jag tyckte att ni verkade bekant.
Han verkar trevlig. Honom vill jag träffa.
Det blir svårt. Han dog för 400 år sen.
Ja...
Då är vi här, som ni ser.
Välkomna, von Grissenfeldt. - Von Griiissenfeldt.
Beklagar förseningen, men det ärju en bit från Mallorca till Fyn.
Vem är ni?
Jag är Anna Katarina Dagmar von Grissenfeldt. Mina barn Ditlev-
Roald och Valdemar von Grissenfeldt och lilla Pernille.
Det är ju de andra. - De andra?
De andra arvingarna till slottet. - Olagligheter!
Finns det fler arvingar än jag?
Är det inte onkel Anders slott ändå?
Ska vi dela på slottet? - Ja.
Som ni ser i testamentet ska slottet delas lika mellan arvingarna.
Det kan slottets advokat bekräfta. - Jo, det stämmer.
Slottet är testamenterat till efterlevande till greve Anders.
Nyckeln här får ni som bevis på att ni äger slottet.
Det kan ni inte mena.
Jag är djupt chockad!
Mamma! - Ditlev.
Är du okej? - Ja.
Vad är det jag brukar säga? Alla knep är tillåtna.
Vad fattas henne? - Kom. Han ger säkert med sig.
Mamma är ensambarn. Hon är inte van vid att dela med nån.
Håller tanten på att dö? - Nej, det hoppas vi verkligen inte.
Stackars kvinna. Jag kanske borde ge henne hela slottet.
Ja, kan ni inte det? Det hade löst allt.
Titta, nu är tanten frisk igen. - Ett ögonblick.
Nu har vi ju en lösning. - Nej, stopp!
Det står här: "Om arvingarna inte kan enas, ska de dusta."
Dusta? - Dusta?
Dusta? Hur då? - Ja, det stämmer faktiskt.
Som ni ser innehåller vapenskölden de tre saker som greven höll mest av.
Det är en gammal släktregel. En dust i vapensköldens tre grenar.
Kamp, spel och dans.
Vinnaren får hela slottet. - Det varju det jag sa.
Jag visste han var en trevlig karl. Precis i min smak.
Man kan väl inte tävla om vem som ska ärva ett slott.
Varför inte?
Vad säger du, onkel Anders? - Om det är så det är så är det så.
Då är det avgjort. Dusten börjar i morgon.
Må den bästa familjen vinna. - Jippi!
Per, vad gör du på bordet? Kom ner.
Då flyttar vi in på slottet. Roald, hänger du in klänningen åt mig?
Vi ska ha slottet, helt enkelt.
Hej, onkel Anders. - Hej på er.
Vad fint här är. - Titta, riddare!
Titta på honom. Han har svenskhår. De var inte så snygga då.
Vi kom för att säga godnatt. - Jaså.
Är det nåt som bekymrar dig? - Tänk om slottet inte blir mitt.
Klart det blir. Vi hjälperju dig.
Även om det luktar prutt. - Ja, det är sant, lille Per.
Så länge du har oss ordnar det sig. - I vår familj håller vi ihop.
Fårjag be om allas uppmärksamhet?
Vi ska avgöra den första dusten, som är en tvekamp.
Jag älskar tvekamp. Alla knep är tillåtna.
Tvekampen sker till häst med lans.
Det måste vara nåt för dig. - Nej.
Man kan väl inte avgöra nåt med rustningar och lansar.
Vem skulle annars göra det? - Ja, ja, ja. Okej då.
Är du rädd? - Självklart inte.
Det är tradition på slottet att kämpa in i döden.
Vad sa du?
Det är tradition på slottet... ...att kämpa in i döden.
In i döden? - Helt säkert.
Det ärju förbjudet. - Det var bara förr i tiden.
I dag kämpar man tills den ene blir liggande i tio sekunder.
Den som står kvar har vunnit.
Ja, varsågoda att göra er klara.
Jag heter Per. Vad heter du? - Jag heter inget.
Inget. Vilket konstigt namn. Vad heter din hund?
Jag får inte prata med dig, för du är dum.
Vem säger det? - Min mamma.
Bäst du tar på dig rustningen. - Inte den plåtburken.
Det behövs ändå inte mot henne.
Aj! - Hoppsan.
Ole, ge mig rustningen ändå.
Iväg, pojkar. - Ja, mamma.
Här, far.
Man ser ingenting här inne.
Men, far, du harju satt på den bak och fram.
Harjag det?
Skynda dig. - Ja, ja. Nu sitter sadeln löst.
Du får gärna klappa Bodil.
Nej tack.
Hannibal! Kom tillbaka!
Kom, Hannibal, du får inte vara här.
Per, akta dig! De är farliga.
Skynda dig att springa! - Kom, Hannibal.
Varsågod.
Tack, Per. - Det var så lite.
Jag heter Pernille. - Pernille?
Le, far!
Är ni klara? - Ja.
Är redo.
Börja dusten.
Framåt.
Hoppla, Svarteper.
Heja far!
Kom igen, starta.
Heja mamma! - Jag tar honom!
Åh!
Sadeln verkar sitta löst. - Sadeln är lös!
Han är hopplös. Det slutar aldrig väl.
Sänk lansen, far!
Va? Lansen? Jaså!
Åh nej!
Han ligger. Vi har vunnit. - Res på dig, far!
Skynda dig! - Jag kan inte.
Tio, nio-
åtta, sju-
sex, fem-
fyra, tre-
två och...
Jag är uppe. Jag mår bra.
Bra. Tvekampen kan fortsätta.
Far, stå helt stilla. - Du har nåt bakom dig.
Lugn nu.
Duktig tjur. Jag går nu.
Lugn.
Far!
Vi måste väcka honom. Kampen är inte slut än.
Tio, nio... - Far, vakna!
Far, är du vaken? - Bara det inte har hänt honom nåt.
Akta er, barn. Låt mig. ...fem, fyra, tre, två och ett.
Tvekampen är avslutad. - Hurra!
Första dusten är avgjord. Far har förlorat.
Kan du resa på dig och kämpa vidare?
Har vi vunnit?
Aj, aj. - Hans arm är skadad.
Lova mig att vara mer rädd om er. - Ja, det...
Ställningen är nu 1-0 till familjen von Grissenfeldt.
Fru Sejersen? Tack för hjälpen. Den är redan mycket bättre.
Var mer rädd om er.
Fru Sejersen, kan vi inte säga du?
Här på slottet säger man ni. - Ombyte förnöjer.
Søs, vin? - Jag är inte så glad för rödvin.
Det är en Grand Cru Classé med tolv år på nacken. Du måste smaka.
Okej.
Fru Sejersen ärjättetrevligt. Hon verkade så snorkig när vi kom.
Vad hjälper det när vi håller på att förlora slottet?
Första gången du är på Fyn? - Ja.
Du liknar en som vill se världen. Jag kan se dig med ryggsäck i Europa.
Hur ser du det? - Det kan ju alla se.
Kolla på deras loserpappa. Han kan inte ens äta som folk.
Sköt er själva.
Varsågod, Hannibal.
Tack för att du räddade honom. Är du aldrig rädd för nåt?
Nej, faktiskt inte.
Ska vi vara vänner? - Det kan vi väl.
Skål.
Skål, onkel Anders.
Skål.
Ja, ja, skål då.
Skål, onkel Anders. - Skål!
Det var inte så dumt. - Där ser du.
Sitt inte och häng läpp. Förlora och vinn med samma min.
Hälsa på mig på Mallorca. - Bor ni där?
Mamma hatar Danmark. Hon säger att här är kallt och alltid regn.
Varför vill din mamma då ha slottet? - Det får du fråga henne om.
Jag tror jag går upp och lägger mig.
Det var tidigt. Är nåt galet? - Jag har ingen aptit.
Godnatt, allihop. - Godnatt, onkel Anders.
Sov gott. - Godnatt.
Alla tror attjag är som mamma, men det är jag inte.
Hurdan är du då? - Inte så farlig som jag ser ut.
Jag vet, Ska vi inte åka en sväng när vi har ätit klart? Bra idé, va?
Det vet jag inte - Säg ja nu.
Vad säger du nu? - Det är så vackert.
Vilket fint hjärta du har. - Tack.
Har du en kille egentligen?
Klart en söt tjej som du har en kille.
Det harjag faktiskt inte.
Det trorjag inte på.
Nej, nej, nej... Ditlev, det tror jag inte vi ska.
Förlåt.
Vi harju precis träffats.
Søs, jag ärjätteglad att jag har träffat dig.
Jag visste att du var nåt speciellt.
De är riktigt spännande, de här gamla böckerna om slottet.
Se på fläcken framför trappan. Den går inte bort.
Varje gång man har försökt ta bort den har den kommit tillbaka.
Är inte det konstigt?
Det förstårjag inte. - Hejsan.
Så mysigt ni har det. - Titta på den där fläcken.
Den går inte bort. - Olagligheter!
Onkel Anders låter ledsen. - Han gick ju under middagen.
Jag går in och tröstar honom. - Det är bra, Per.
Jag kommer nu, onkel Anders!
Titta, Bodil. Han sover. Det är inte han som ylar.
Vem är det då?
Du ska inte vara rädd, Bodil.
Olagligheter!
Skräm inte folk så där!
Har du också sett det?
Va? - Har du också sett spöket?
Finns här spöken? - Är du rädd?
Inte alls rädd. Inget skrämmer mig.
Vad gör du, Per?
Jag låtsas bara som ingenting.
Tack för i kväll. Sov gott, snygging.
Ta bort? Borttaget.
Jag spelar gärna för oss.
Ja, men det är nog bäst att Søs och onkel Anders spelar.
Onkel Anders? Han kan ju inte spela tennis. Ska inte jag spela?
Onkel Anders varjuniormästare. - Var jag?
Du harju pokalen hemma i skåpet. - Harjag vunnit den?
Godmorgon. - Godmorgon, madam von Grissenfeldt.
Godmorgon.
Lugn, fru Sejersen. Jag håller mig på åskådarplatserna i dag.
Välkomna till den andra dusten som är mixed dubbel i tennis.
Det står 1-0 till von Grissenfeldt.
Onkel Anders måste vinna för att inte förlora slottet.
Ska vi börja? Kan lagen göra sig klara?
Varsågod, Søs. Och onkel Anders.
Det verkar vara Søs som spelar. Fixade du henne i går?
Ja. Nu ska du se närjag knäcker henne.
Hon tror ändå på "den rätte". - Åh, herregud...!
Bra match. Bra match. - Tack detsamma.
Tack för igår, förresten. - Tack för vad?
Vad glor du på? Ska vi börja?
Varsågoda att börja.
Första serven: Von Grissenfeldt.
Men Søs, alltså... Spelet är igång.
15-0.
Förlåt.
30-0. - Nu spelar vi tennis.
Varför är du så konstig? Har det hänt nåt?
Första gamet till von Grissenfeldt.
Yes!
Din gamle klant! - Yes!
Var inte onkel gammal juniormästare? - Och vad är det med Søs?
Där!
Aj!
Game, von Grissenfeldt.
Nej! - 0-30.
Om de vinner nästa boll förlorar vi hela slottet.
Jag vet. - Bara ett mirakel kan rädda oss nu.
Varför flyttar han sig inte? Det är för dumt att få en boll i huvudet.
Onkel Anders, är du okej? Onkel Anders, hör du mig?
Har det hänt nåt?
Kan du spela vidare? Hallå?
Onkel Anders är gammal juniormästare.
Hallå, onkel Anders?
Vakna nu!
Vad händer? Var ärjag?
Du träffades av en boll. Kan du spela?
Ja, klart jag kan.
Det gällerju titeln. - Vad menar du?
Juniormästerskapet. Undan med dig!
Matchboll, von Grissenfeldt.
Yes! Bra, onkel Anders.
Varför tog du den inte? - Det var ju omöjligt.
Game, onkel Anders.
Onkel Anders äger ju banan. - Det är den gamle juniormästaren.
Nej!
Mamma!
Åh, Ditlev, alltså!
Det är otroligt, men sant. Matchboll till onkel Anders.
Nästa boll måste vi vinna. - Han ärju oövervinnlig.
Yes!
Match, onkel Anders. - Ja, vi har vunnit!
Jippi!
Jag har vunnitjuniormästerskapet för andra gången!
Det var slottet ni spelade om. - Vilket slott? Det där slottet?
Vem är du?
Ja, men jag ärju fru Sejersen.
Hur många fingrar hållerjag upp?
Vilken vacker liten hand du har.
Ursäkta? - Och dina ögon...
De strålar som stjärnor.
Gör de?
Du är den vackraste kvinnan som jag nånsin har sett.
Jaså?
Tack. - Jag kommer nu, jag kommer nu!
Har vi vunnit?
Jag blev precis juniormästare för andra gången i mitt liv.
Jag är en champinjon.
Det har ingen sagt till mig förut. Det du sa alldeles nyss.
Du sa "du". - Gjorde jag?
Det trodde jag inte man sa här.
Ombyte förnöjer. Inte sant?
Vi måste vinna dansdusten.
Ta reda på om Søs kan dansa. Sätt henne då ur spel.
Fårjag tala med er lite? - Ja.
Det är rent teoretiskt. Vad händer om en av familjerna inte dyker upp?
Då går slottet till den familj som kommer. Det ärju klart.
Varför frågar ni? - För att lära mig reglerna bättre.
Tusen tack för i dag. - Det var så lite så.
Det är den här vägen.
Det var här det sa "olagligheter" som onkel Anders.
Ja, ja, Per. Visa oss spöket nu.
Hallå, var är du? - Vem ropar du på?
Det ärju ingen här. - Här är inte så trevligt.
Här är fullt med spindelväv. - Olagligheter!
Det lät som onkel Anders. - Det varju det jag sa.
Är det du, onkel? Vad gör du här uppe?
Det var bara en duva.
Titta.
Vad står det?
Det liknar gamla noter. Det är en sångbok.
Olagligheter!
Det där är inte onkel Anders. - Nej.
Det är ett spöke. - Är det ett riktigt spöke?
Kom!
Häftigt, ett riktigt spöke!
Varför snurrade huvudet runt? - Det var lite läskigt.
Han ville berätta nåt för oss. - Tog du med boken? Ska vi inte se?
Fårjag se? - Jag med.
Titta. Det är en sång om greve Anders.
Vad handlar den om?
Det är historien om när han gifte sig med Signe Esmaralda.
Den sången vill jag höra. - Ja, ska vi inte sjunga den?
Det kan vi väl.
Har du en gitarr?
Det heter gura. - Gura?
Greve Anders han älskade sköna Signelil
och skogen står så grön
jag bygger ett slott som ska höra dig till
där lövet bleknar om hösten
greve Anders reser på böljan den blå
och skogen står så grön
skön Signe du är som skapt för mig
där lövet bleknar om hösten
fru Signe går på blomsteräng
och skogen står så grön
hon skojade med svinskötaren
där lövet bleknar om hösten
det hände då att grev Anders kom hem
och skogen står så grön
Är den redan slut? - Det var en sorglig sång.
Slutet saknas. Det saknas en sida mitt i boken.
Det kanske var det som spöket ville berätta för oss.
Søs?
Jag ville bara säga tack för matchen. Du spelade verkligen bra.
Jag...
Och så vill jag säga förlåt. Jag har uppfört mig konstigt.
Jag är hemskt ledsen för det igår.
Hej.
Vet ni varjag hittar Søs? - Stick. Det är privat område.
Jag heter Peter.
Stick, annars hämtar vi mamma. - Jag är Peter. Søs kille.
Du är den finaste tjej jag träffat.
Vad snackar du om? - Jag blev ledsen när du nobbade mig.
Jag nobbade dig inte.
Gjorde du inte? Det är jag glad för.
Det finns ingen Søs här. - Nej, det finns det inte.
Titta, nu brinner det. - Kom!
Vad gör ni?
Ja, men... - Gå inte.
Søs? Jag är galen i dig.
Ge mig en chans till. Snälla.
Det är bara det att jag precis har gjort slut med min kille.
Det är lite jobbigt just nu.
Okej.
Hej, Søs.
Peter? Vad gör du här? - Vad är det du säger?
Har vi gjort slut? - Hej.
Det är Ditlev. - Du måste vara Søs exkille.
Ex?
Søs, ärligt talat. - Du skulle nog ha ringt först.
Det skulle bli en överraskning.
Peter... Det var Peter du hette, va?
Tjejer hatar dåliga överraskningar. Förlåt attjag säger det, men...
Jag tror det är bäst att du sticker hem igen.
Tycker du också det, Søs?
Han där är inget för dig, Søs.
Vad konstigt att han bara dök upp så där.
Det kändes bara helt fel.
Är du okej?
Vet du vad?
Ska vi inte åka in till stan i kväll och dansa? Vill du det?
Vad pratar ni om? Ett spöke här? - Det finns inga spöken.
Det gör det faktiskt.
Det är sant. Vi såg det själva. - Ja, det var greve Anders.
Se själv.
Ja, det är bra. Gå och lägg er nu.
Vad var det? - Det är spöket. Nu kommer det.
Vi öppnar fönstret så spöket kommer in.
Nej, låt bli! - Det finns ju inga spöken.
Hej. Jag skulle prata med Søs. - Nej, titta, ett spöke i sportbil.
Sluta, far. - Hej, Ditlev. - Skulle vi inte ut och dansa?
Fårjag följa med till stan? - Klockan är ju över tio.
Det är bara några timmar. Det är ju sommarlov. Kan jag inte få, far?
Kan man lita på Ditlev? - Han är okej.
Det sa vi om Peter också. - Ja, far. Det är slut.
Jag kommer nu!
- Ja, det är Ditlev. - Ditlev?
Nej, det är bara telefonsvararen. Så säg nåt efter pipet.
Vad är det här?
Alltid problem!
Godnatt.
Det var inte meningen att skrämmas. - Mig kan ingen skrämma.
Åh! - God afton.
Förlåt om jag skrämde er. - Det finns inget som skrämmer mig!
Och absolut inte du.
Olagligheter!
Vilket nervvrak. - Vem?
Madam. Det ska inte mycket till för att skrämma henne.
Nå? Ska du med?
Vilket ställe!
Ska vi dansa? - Vi kom ju nyss.
Jag måste se om du duger till nåt. - Är det en utmaning?
Onkel Anders, du är otroligt lik spöket.
Ett spöke? Nu har jag hört det med.
Ni har verkligen livlig fantasi.
Är nåt galet?
God afton, min herre.
Nej...
Men...
Men det liknar ju mig på pricken.
Var inte rädd. Han gör ingenting.
Olagligheter!
Det där är du jättebra på. Ska vi gå upp och dricka nåt?
Bartender, en flaska tequila. - Här är omöjligt att bränna stålar.
Ditlev?
Ditlev? Det är mamma. Om hon är bra på att dansa-
super du henne full så hon inte kan stå på benen till dusten.
Förstår du? - Ja, jag förstår precis!
Du ser törstig ut. Se vad jag har med mig.
Har du saknat mig? - Ska du inte svara?
Inte närjag är ute med världens snyggaste tjej.
Det är din mamma. - Vad vill hon?
Det tror jag att du vet!
Ditlev? Ditlev?
Mamma?
- Hallå? - Hon slog mig.
Peter! Vänta.
Du får inte åka.
Förlåt.
Ditlev är en jubelidiot. Jag såg det bara inte.
Det är ju dig jag älskar.
Kan du inte stanna här?
Søs, alltså...
Du är inte lätt att förstå sig på.
Godmorgon! Nu ska vi äta frukost.
Godmorgon, far. - Godmorgon, Søs.
Godmorgon.
Peter? Vad gör du här? - Jag hittade honom på busstationen.
Men...
Välkommen, Peter. Men var är de andra?
De åkte till stan med onkel Anders. - Va...?
Åh nej.
Sitter ratten inte lite löst på den här modellen?
Vi ska till vänster där borta. - Vänster? Ska bli.
Nej, onkel. Den andra vänster. - Jaha.
Oj, oj, oj.
Har du koll på det?
Det är mycket roligare när du styr.
Det är härligt.
Ja, då blirju allt avgjort i dag.
Spännande att se vem som vinner. - Ja, det vet man ju aldrig.
Du kan väl inte avslöja vilken dans vi ska dansa?
Så man kan förbereda sig lite. - Det är en hemlighet.
Det avslöjas först när dusten börjar. Dessutom har ni gäster.
Ja, jag kommer med en gång. Två sekunder. Kommer springande.
Godmorgon. - Godmorgon.
Knasigt sätt att parkera på.
Vi letar efter den här boken.
Men ni harju den redan. Skämtar ni eller?
Vi saknar slutet på en jätteviktig sång.
Hur kan en sång vara viktig? - Har ni boken eller har ni den inte?
Här har vi en väldigt fin...
Vem är det madam visar runt? - Herrar från ett försäkringsbolag.
Så hon försäkrar slottet innan hon har vunnit det?
Det ärju ett fint gammalt slott. - Ja, naturligtvis.
Hur länge har du arbetat här? - Jag blev husa när jag var 16.
Vill du inte ha mer kaffe? - Jo tack.
Det måste vara fullt upp när man är far till fyra.
Det är körigt, men de är snälla och hjälper till. Har du barn själv?
Nej! - Förlåt.
Låt mig. - Det ärju bara på fatet...
Får jag fråga... Menade du det du sa i går?
Jag tycker att din hand är fin också.
Om du förstår vad jag menar.
Ja. Ja.
Den är okej.
Jag känner att vi förstår varandra. - Ja, det gör vi absolut.
Finns det mer kaffe?
Det ärju gamla folkvisor här från trakten. Intressant...
Titta. Slutet på sången saknas. - Vi vill veta hur den slutar.
För greve Anders har blivit ett spöke.
Det har vi själva sett. - Har ni sett spöket på Krageholm?
Och huvudet snurrar runt så här.
Det menar du inte! Spöken är ju själar som inte får ro.
Varför får greve Anders inte det? - Det kan stå i slutet av sången.
Vi har en annan bok med visor. - Det var på tiden.
Jag ska se om jag kan hitta den.
Den är tyvärr utlånad. - Till vem?
Det är Knud Einar.
Han lämnar aldrig tillbaka böckerna. - Knud Einar?
Du sabbade deras trädgårdstomtar.
Vad tusan är det som händer? - Jag ber om ursäkt.
Är det ni som har förstört tomtarna? - Det var inte med vilje.
Vi kan klistra ihop dem. - De är min frus!
Hon älskar de där tomtarna. - Vi är hemskt ledsna.
Ni anar inte hur glad ni gjorde mig.
Vad menar du? Är du glad?
Jag har i 40 år funderat på hur jag skulle bli av med fanskapen-
och så kommer ni som en gudagåva.
Jag slår gärna sönder de sista. - Nej, dem låter vi vara, Per.
Hur kan jag tacka er? - Känner du till Greve Anders-sången?
Greve Anders-sången?
Den går så här.
Knud Einar? Vad har hänt med tomtarna?
Köpenhamnarna körde på dem. - Jag fick inte slå sönder de sista.
Vi är hemskt ledsna. Vi ersätter dem.
Säg nåt till dem då! - Vi ärju mitt i en visa.
Du och dina förbaskade visor!
Oroa er inte. Ni kommer inte att få betala ett öre. Jag lovar.
Så här går den:
Det bar sig så att greve Anders kom hem
och skogen står så grön
fann svinskötaren i sin brudsäng
där lövet bleknar om hösten.
De två stred när morgonen kom
och skogen står så grön
greve Anders låg vid trappan död
där lövet bleknar om hösten
de gömde honom nere i jorden så svart
och skogen står så grön
lille Anders skickade de bort
där lövet bleknar om hösten
vid trappans fot grevens blodiga spår
och skogen står så grön
"olagligheter" var hans sista ord
där lövet bleknar om hösten.
Så slottet togs ifrån honom.
Ja. Men dansen kunde de inte ta. - Vilken dans?
Greve Anders-dansen.
Vill ni lära er den också?
Nu är den bunden.
Se till att Pernille stannar här. - Mamma är borta en liten stund.
Ja, mamma.
Tänk att vi är släkt med greve Anders.
Jag fattar fortfarande inte vad det går ut på.
Det stårju i sången. Greve Anders gifte sig med Signe Esmaralda-
men hon blev ihop med grisskötaren.
Han knuffade ner greve Anders för trappan så att han dog.
Han går igen för att de tog slottet. - Bara om du vinner får spöket ro.
Nu förstårjag.
Och här i familjen håller vi ihop med spöket.
Nu ska vi banne mig vinna slottet.
Det är bra, men vi måste skynda till sista dusten.
Vi måste vinna slottet nu mer an nansn.
Det harjag förstått. - Vi har lärt oss Greve Anders-dansen.
Det är helt säkert sista dusten. - Och vi kan den. Nu leder vi.
Pernille! Pernille, var är du? - Så bra att ni kom.
Pernille är borta. - Är hon borta?
Ja.
Lyssna. Hannibal är i källaren. - Då kan Pernille också vara där.
Vart ska du? - Jag måste hitta Pernille.
Pernille, var är du? - Vilken modig pojk. Vad mörkt här är!
Vi måste hjälpa dem. - Det ärju den andra familjen.
Man ska hjälpa andra i nöd. - Dusten uppe i balsalen, då?
Per, var är du?
Man ser ju inte handen framför sig.
Per? - Jag är här inne!
Har du hittat henne, Per?
Är hon här nere? - Per, säg nåt.
Här är Hannibal. Jag har hittat honom.
Aj, som sjutton! Vad var det? - Se dig för.
Där är han. - Jag har hittat honom.
Han är fastkedjad vid väggen. - Vem har gjort det?
Jag är hemskt ledsen attjag måste lämna er här.
Vad gör du? Öppna nu. - Tyvärr.
Jag ska upp till sista dusten. Den blir inte svår att vinna.
Tävlingen kan inte börja utan oss. - Kommer man inte vinner de andra.
Det är fusk. Du ljuger. - Alla knep är tillåtna, lille vän.
Spöket kommer och tar dig. - Låt det komma.
Du glömmer visst att det är din släkt som dödade greve Anders.
Ni ärju helgalna, hela högen.
Madam von Grissenfeldt, släpp ut oss!
Ja, ja, visst, ser du...
Det här är nog det värsta som jag nånsin har varit med om.
Klockan är tio över fyra. Jag förstår inte var de är.
Fru Sejersen, vad går den sista dusten ut på? Vi kom ju i tid.
Får vi avslöja det nu?
Vi kan gissa att det är nån dans. Är det foxtrot? Tango? Quickstep?
Mamma? Vet du inte var Hannibal är?
Nej, lilla gumman.
Shh. Lyssna.
Hjälp! - Fru Sejersen! Vi är här nere!
Är det inte nån som ropar? - Nej.
Vi sätter på lite väntmusik och värmer upp lite.
Var är fru Sejersen när hon behövs?
Hannibal kanske kan hitta Pernille så hon kan släppa ut oss.
Kan du det, Hannibal?
Kan du hitta Pernille åt oss? Hitta Pernille åt oss.
- Det går inte. Han förstår ju inte.
Jo, det gör han visst.
Det är ingen täckning här. - Tänk att vi gick på den.
Ja, hur dum får man vara?
"Hjälpa andra i nöd"... - Det är de andra som är fega.
Titta!
Det verkar finnas en dörr i väggen.
Va?
Ja, Per.
Var kan de vara? Bara det inte har hänt nåt.
Ett, två, tre - dra!
Dra!
Vi kan nog inte vänta längre.
Ja, men... Är det månntro musik jag hör?
Klockan är fem och den andra familjen har inte kommit.
Därför är dusten slut. Familjen von Grissenfeldt har vunnit.
Tusen tack. Det känns helt fel att vinna utan kamp.
Varsågod, nyckeln och kontraktet. Härmed är Krageholms Slott ert.
Ska vi inte vänta lite på dem?
Där är Hannibal! - Där har vi dem.
Vad har hänt? - Vi blev inlåsta.
Madam von Grissenfeldt försökte lura oss.
Har ni fuskat? - Nej, det vet vi inget om.
Hela saken är ju avgjord. Vi har fått nyckeln och slottet är vårt.
Det ärju svindel.
Vad säger advokaten?
Ni kom ju inte. Det står i reglerna. Saken är avgjord.
Det är sällan arvstvister slutar lyckligt för alla parter.
Ska vi inte dansa ändå? - Nej.
Nu när slottet är vårt måste jag be er åka hem.
Och låt det gå undan, tack.
Snabbt, tack.
Adjö, adjö.
Tack för den här gången.
Det trodde jag inte om henne. - Nej, inte jag heller.
Ibland upptäcker man sånt för sent.
Måste det sluta så här?
Ja, jag tror tyvärr det. Ha det så bra.
Det är alltid svårt att ta farväl, men jag måste. Hoppas ni förstår.
Vad menar ni? - Hör du inte?
Du är avskedad. Stick!
Vad gör du? - Skulle vi inte bränna ner slottet?
Inte så, din idiot.
Då får vi inga pengar. Branden måste se ut som en olycka.
Hur gör man det? - Ja, hur gör man det?
Så tråkigt att vi inte vann slottet. Inte för min skull-
men för gamle greve Anders. Vi ärju trots allt släkt.
Vinka hej då till slottet. Sen kör vi hem.
Hej då, slott!
Titta, fru Sejersen vinkar också. - Hej då, fru Sejersen!
Stanna!
Stanna, far. Det är nåt som är fel.
Det är förfärligt. - Vad har hänt?
De ska bränna ner slottet i natt.
De ska överbelasta de gamla el- ledningarna och bränna ner slottet.
De fuskar och bedrar. - Det ärju för fel.
Olagligheter! - Nån borde göra nåt.
Jag är klar. - Här med. Det var det.
Har de gått? - Ja.
Kom.
Vad håller de på med? - Ska vi inte ringa polisen?
Det hinner vi inte. Vi måste hitta huvudströmbrytaren.
Var är elrummet? - Häråt.
Funkar det, mamma?
Det funkar. Vi blir äckligt rika. Vi kan åka till Mallorca-
och leva i sus och dus utan att återvända till tråkiga Danmark.
Fantastiskt. Ska vi sätta på resten? - Ja.
Vi måste stänga av allt. Var är huvudströmbrytaren?
Det vet jag inte.
För sjutton!
Har ni satt på allt? - Ja.
Vad gör vi nu? - Väntar.
Det liknar en olycka. Genialt. - Mamma, det luktar bränt.
Ja, det är meningen, lilla gumman.
Gammalt skräp.
Prova det stora handtaget. - Ja, självklart.
Vad är nu det här, Ditlev? - Jag förstår inte.
Mamma, brinner inte slottet? - Jo, strax, gumman.
Nu kan det inte börja brinna i nåt.
Jag vet hur vi kan skrämma häxan.
Hur då, Per?
Jag fixar det. - Skynda dig.
Ja, mamma.
Varför kan ingenting fungera här? Alltid problem.
Piss!
Han gick på det.
Vad händer?
Det är nån på slottet.
Snack! Vem skulle det vara? Vi har precis skickat iväg alla.
Men... - Man måste göra allt själv!
Är det nån där ute? - Nej, där är ingenting.
Men ljuset då? - Det ordnar sig.
Nu sitter vi lite här inne och myser.
Vad är det för ljud? - Katter där ute.
Pernille.
Hej, Per.
Jag vill hem, mamma. - Nu ska vi först bränna ner slottet.
Ni hör inte hemma här på slottet!
Var inte rädd. Det är bara vi.
Försvinn härifrån! Ni hör inte hemma här på slottet.
Det kommer från tavlan.
De stirrar på oss.
Nu får ni lägga av. Det är bara vi här på slottet.
Så, onkel. Nu liknar du greve Anders på pricken.
Vänta lite.
Nej, inte riktigt än. Hans mage ska vara större.
Du måste ha den här. - Fantastiskt, lille Per.
Ser du nåt? - Är det ett spöke?
Sluta! Det finns inga spöken. Nu måste ni snart förstå det.
Olagligheter! - Vad är då det där?
Det är greve Anders spöke.
Ut ur mitt slott!
Det där kan inte vara på riktigt.
Det funkar. De tror att onkel Anders är ett spöke.
Försvinn! - Det tar oss!
Det var en riktigt bra idé du fick, Per.
Olagligheter!
Du där, sluta med det där.
Sablar, nu åkte allt i vasken.
Jaså, det är på det viset. - Bu! Jag är det riktiga spöket.
Fusk och svindel.
Jag visste det, din gamle tok!
Jaså, det är där ni är. Vilka dåliga förlorare. Fy, sägerjag bara.
Tänk att ni tar till trick och svindel för att få slottet.
Greve Anders, var är du?
Kom fram. Det är viktigt.
Var inte ledsen, onkel Anders. - Du gjorde vad du kunde.
Vilken skitplan ni hade.
Ja. Iväg med er. - Just det.
Greve Anders?
Olagligheter!
Jaså, där var du.
Hej då.
Är du rädd för att det var deras släkt som dödade dig då?
Vill du inte få ro nu?
Du är den ende som kan göra dem riktigt rädda. Jag kan inte.
Tänk att man måste kasta ut dem två gånger. Är det inte patetiskt?
Vad händer?
Olagligheter!
Kastade vi inte ut den gamle token?
Hur många gånger tror du att jag tänker slänga ut dig, din gamle to...
Det finns inga spöken.
Nej! Det finns inga spöken! - Släpp ut oss!
Nej! - Vi sticker!
Det spökar på slottet. Jag vill inte ha det. Ni kan ta det!
Vad säger hon? Får vi slottet? - Va? Ja, det...
Vad händer, Per?
Greve Anders skrämde dem. - Varsågod, nu är slottet ditt.
Jaså?
Tusen tack, bägge två. - Tacka inte oss, utan honom där.
Vad i hela världen var det?
Slottet är tillbaka i släktens ägo.
Du, Ole, fläcken!
Kom!
Nu får greve Anders äntligen ro.
Jag måste åka nu.
Kan vi leka igen? - Det kan vi väl.
Du, Pernille! - Ja?
Du får stanna hos oss om du vill.
Jag är van vid henne. Jag klarar mig nog.
KRAGEHOLMS SLOTT LÄGERSKOLA
Så där.
Lägerskola? Så slottet ska göras om till lägerskola?
Ja. 47 rum och tre salar-
blir nog lite för stort för mig.
Det är ingen bra idé.
Det är en jättebra idé.
Tack för den bästa semestern nånsin, onkel Anders.
Det gläder mig! Ni är bäst i hela världen.
Jag ska ta väl hand om slottet. - Det vetjag.
Kommer ni och hälsar på snart?
Ja, jag vill ju det-
men jag tror inte barnen har lust.
Jo, självklart!
När vi kommer tillbaka, kan du låta bli att prutta så mycket då?
Hej då, fru Sejersen!
Prutta? Vad menade han?
Du ser ut att behöva en kopp kaffe.
"Du"? Men, fru Sejersen, då...
När blev vi du med varandra?
KRAGEHOLMS SLOTT LÄGERSKOLA
Jag vill låsa upp. - Ja, det är bra, Per.
Äntligen hemma!
Vänta lite med att gå in! - Vad är det nu, Per?
Hallå? Är du där inne?
Han är inte där.
Ekot.
Det är skönt att vara hemma igen utan Ekot.
Ja, i vårt trevliga lilla hus. Nu behöver man verkligen vila. Kom.
Åh! - Far!
Fru Sejersen...
Fru Sejersen!
Text: Maria Chiru Scandinavian Text Service 2007